Helvetti, Svante. Nyt saat kuunnella puhdasta taikaa.
Suoraan levypainosta. Tule tänne.
Mitä? -Joo.
Tämän kipaleen pitäisi tuoda keikkoja. -Niin.
Mitä? Tässä on kaikki osat, jotka vaaditaan kunnon hittiin.
Kai kuulet, mistä on kyse? -Joo...
Norlannin avohakkuu itkee metsäyhtiöiden jäljiltä.
Ahneet kaivinkoneet. Kantoja silmän- kantamattomiin. Ja hitosti risuja.
Joo, kyllä sen vähän kuulee.
Vähän? Etkö kuule, miten kiihkeästi soitan?
Suora kanava jazziin ja kaiken musiikin perustaan.
Kuten Nestor Torres, Herbie Mann, Bud Shanks, David "Fathead" Newman.
Mitä hit...? Abba?
Siis...
Sinäkö tämän roskan tilasit? Me myymme musiikkia, emme viihdettä.
Jos myydään vähän roskaa, meillä on varaa ostaa hyvääkin musiikkia.
Ovelaa. Et olekaan tyhmä. Oikea pikku salakapitalisti.
Tuollaista minä en keksisi. Ihanteeni ovat liian korkeat.
Mutta, hitto vie. Mitä jos rupeatkin osakkaaksi? Ostat osan kaupasta.
Ei ole rahaa, Bengan. -Onhan!
Levykauppa on varma sijoitus. Lyöt pöytään kymppitonnin.
Musiikkia ostetaan aina.
Norrmalmstorgin pankkidraama... -Kuka idiootti...
...yrittää ryöstää pankkia ilman toimivaa suunnitelmaa?
Osakkaaksi, Svante? Aiotko ottaa niin paljon vastuuta, kun olet sairas?
Kuule, mieti nyt vähän. 10 000 kruunua on paljon.
Mutsi, juuri siitä olen haaveillut. Musiikki virtaa suonissani.
Ehei, pelkkä veri. Ei muuta.
Levykauppa on ainoa tärkeä asia. -Et saa rasittaa itseäsi.
Et kai vain tullut pyörällä?
Jaksan enemmän kuin luulet. Älä ole huolissasi.
Oletko sinä? -Taitaa tulla sade.
Se tekee hyvää parvekkeen kukille. -Kuule, täällä loppui pilsneri!
Toimi!
Svante, hanki morsian. Se auttaa melkein kaikkeen.
Tarvitset pikku daamin, joka hoivaa sinua.
...vaikeuttaa neuvotteluja. Tilanne ei siis ole muuttunut.
Totta kai sinä ryhdyt levykaupan osakkaaksi, Svante.
Ihanko totta? -Otan säästörahoista.
Kiitos, mutsi. -Mutta älä puhu siitä.
Hyvä siitä tulee. Haluatko, että tulen mukaan huomenna?
Mukaan? Mihin? -Vuositarkastukseen. Oletko unohtanut?
En. Menen sinne yksin. Hei vaan.
-Menehän varovasti!
Svante, missä on kello tuolta seinältä? -En tiedä.
Kuule, haluan osakkaaksi firmaan. Mutsi lainasi.
Kymppitonni. -Siis...nyt menin ihan kananlihalle.
Koeta.
Tervetuloa. -Eikö pidä allekirjoittaa jotain?
Ei. Me emme harrasta kapitalistista varjoteatteria.
Me luotamme toisiimme. Nyt ollaan kumppaneita.
Aloitetaan jo illalla ja siivotaan varasto.
Voi mennä myöhään, mutta jos poltellaan koko holkki, aika kuluu nopeammin.
Puhun kokemuksesta. Että tulikin hyvä olo.
KUNINKAALLA HENGITYSVAIKEUKSIA
Svante Karlsson? Tervetuloa. Tulehan mukaani.
Veriarvosi eivät ole parantuneet, valitettavasti.
Ne ovat huonontuneet huomattavasti. -Kai nyt jotain voidaan tehdä?
Kun olin 10, sanoitte että minua voitaisiin auttaa tulevaisuudessa.
Nythän ollaan siellä. -Mutta emme ole siellä aivan vielä.
Tutkimus...
Tutkimus kyllä etenee.
Jonain päivänä sairaat sydämet voidaan korjata.
Mutta minunko ei? -Saat mukaasi tämän.
Mutta jos pärjään vielä viisi vuotta. Voisiko minua sitten auttaa?
Tässä on happipullo.
Koska se pysähtyy? Siis sydän. Tiedetäänkö se?
Ahaa, alkaako taas sataa?
Sade tekee hyvää. Istutimme maalle alppiruusuja.
Kestäviä pensaita. Mutta Gunilla huolehtii niistä.
Hän on taitava.
Hitto, että on helpompi laskea, kun polttelee piipullisen kamaa.
Antaisitko tuon roosan laatikon? -Roosan? Tarkoitat kai ruskean?
Sinulle ehkä ruskea, minulle roosa. Pääasia on, että se on laatikko.
Ajattele avarammin. Laajenna näkymiä.
Svante, mikä hätänä? Onko kurja olo?
Mitä... Sama viime viikolla, kun kiinnitettiin uudet hyllyt.
En vain taida olla oikein tottunut.
Svante? Svante, katso minuun.
Tiedät kai, että kumppanille kerrotaan kaikki?
Joo...
Esimerkiksi minä...
Minulla on helvetin kiusallinen kasvannainen -
aika nolossa paikassa.
Mutta en kertoile siitä ihmisille.
Mutta nyt kerron sinulle, koska olet kumppanini.
Tohtori ja sinä olette ainoat, jotka tietävät.
Ja siis minä. Koska se on oma kasvannaiseni.
Kuule, Bengan. Uskotko kohtaloon?
Kohtaloon? Hyvä että kysyt nyt, kun osaan vastata kaikkiin kysymyksiin.
Kyllä, kohtalo on olemassa. Kaikki on ennalta määrätty.
Se on aika mukavaa. Ei tarvitse rasittaa itseään niin hitosti.
Pakko vaihtaa tämä saamarin lukko. -Kaksi nopeaa vasempaan, yksi oikeaan.
Helvetti!
Svante, oletko kotona?
Terve. -Siinähän sä olet.
Soitettiin kymmenen kertaa. Ehdittiin jo hermostua. -Ei tässä hätää.
Kai tuot levyjä illalla. Onko tullut uusia, jotka svengaa?
En taida ehtiä illalla. -Mitä höpötät?
Sulla on synttärit, sinne tulee naisia. Ryhmäseksiäkin, jos käy tuuri.
Mistä noita torakoita riittää?
Tule nyt, mennään. -En tiedä. Minä...
Tule jo! Huono kunto, vai? -Pitää vaan tarkistaa levyt!
Svante! Tule nyt!
No mutta, terve. Hyvää syntymäpäivää! -Kiitos.
Ole hyvä. -Kiitoksia.
Nyt soitetaan vaan musiikkia, joka saa mimmit kuumiksi. Onko niitä levyjä?
En valitse musiikkia niin banaalin mittapuun mukaan. -Hitot mittapuusta.
Etkö halua panna? -On tärkeämpiäkin asioita.
Svante, katso mua silmiin. Tiedätkö...
Alan epäillä, ettet ole koskaan saanut.
Onko asiat niin helvetin huonosti? -Olet niin pinnallinen, Gunnar.
Täällä voi tulla ryhmäseksiäkin. Sitten vaan sekaan.
Kukaan ei välitä, kenen kanssa maataan. Helvetin solidaarista.
Eikö vaan, Krister? Solidaarista! -Joo.
Kuule, Svante! Täälläkö sä istut? Tuletko tanssimaan?
En, minulla on hyvä tässä. -En usko.
Tule nyt tanssimaan. Kerran sitä vain eletään.
Anteeksi, mutta en jaksa enempää.
Mikä sua vaivaa? Olet tosi tylsä.
Svante! Puhalla kynttilät, nehän palaa!
Toivo jotain. Toivo ryhmäseksiä. Mitä? Hitto...
Kuule, nyt ei tule junia! Tunnelissa on jokin stoppi.
Ei täällä kannata istua.
AJATTELE TULEVAISUUTTA Me autamme onnettomuuden sattuessa!
Minä haluan elää! Haluan elää!
Hei. -Hei...
Ripustitko pyykit? -Pyykit?
Tajuat kai, etten puhu sinulle?
Ai, et... -Tosi hyvä. Nähdäänkö sitten kotona?
Viiniä, tai... Niin, aivan.
Niin, eikö vaan? -Seuraava...
Sama asema...
En tajua. Mitä tämä on?
Anteeksi, missä on Bengt Klangin levykauppa? Mitä oikein tapahtuu?
Hyvä kysymys. Mitä tosiaan tapahtuu?
Hitto...
Kuka sinä olet? -Kuka itse olet?
Mitä teet minun asunnossani? -Sinun? Tämä on minun asuntoni.
Missä olen? Mikä osoite tämä on? -Klockargränd 4.
Ensimmäinen kerros? -Niin.
En voi hyvin. Pitäisi saada soittaa. -Ei ole minun ongelma.
Mutta, okei. Soita sitten.
Mutta... -Pitääkö soittaakin puolestasi?
Ei, pitäisi lainata puhelinta. Saanko tulla sisälle soittamaan?
En tiedä, mitä olet ottanut. Mutta kannattaa ehkä lopettaa.
Mutta asunto on minun! -Minä soitan poliisille!
Anteeksi. Miten tehdään?
Pyyhkäiset sormella siitä mistä pitää.
Haloo? -Haloo.
Hitto, miten inhottavaa viedä kännykkä, kun yritin auttaa.
Ei ollut tarkoitus vohkia sitä. -Niinpä. Missä olet?
Missä hitossa tosiaan...? -Tuo se heti takaisin.
SYYSMUOTI 2016
Anteeksi, mikä vuosi nyt on?
Mikä vuosiko? -Niin.
2016. -2016? Ei, nythän on 1973!
Vai niin.
Haloo? -Missä olet? Vieläkö koisit?
Anteeksi, näin painajaista. Olin muka tulevaisuudessa.
Minä en koske enää psykedeelikamoihin.
Viimeksi luulin, että olen Gösta Boman. Kamalan epämiellyttävää.
Olin lahdata proletariaatin miekalla ja salkulla.
Nyt ei ehditä jauhaa siitä. Tule tänne vähän äkkiä.
Mitä hittoa...?
Se jäi sattumalta mukaan.
Osaakohan tämä leijua? -Miksi walkie-talkie leijuisi?
Hitostako minä tiedän. Kutsu tyttöä, niin ehkä uskon sinua.
Eihän se käy, hän elää tulevaisuudessa.
Hän elää tulevaisuudessa ja sinä elät mielikuvituksessa.
Katsos tätä. Onko tämä meidän aikaamme?
Tatuoitu? Kuin töhryseinä. Onko hän rocktähti, merimies vai rikollinen?
Ei aavistustakaan. Katso. Eihän autot näytä tuolta.
Ei niin. Varmaan leijuvia autoja. -Mutta, Bengan...
Miten hitossa tuo kävi? Diakuva kehittyi suoraan walkie-talkiessa.
Hämärää. -Uskotko nyt minua?
Jos tulevaisuudessa otetaan kuvia näin, niin ehkä voidaan...
Voidaan mitä?
Ehkä voidaan korjata rikkonainen sydän.
Siinä se ongelma siis on. Siksi huulesi ovat siniset -
sinua hengästyttää ja väsyttää ja joudut välillä istumaan.
Pumppu reistaa.
Pottumaista. Tule.
Kuule, älä ole huolissasi. Minä huolehdin sinusta, luota siihen.
Tiedätkö, mitä tarvitset nyt?
Polttelet kunnon kamaa. Oikeaa öljyistä libanonilaista.
Anna olla. Tule mukaan illalla. -Mielelläni. Tai siis minne?
Tulevaisuuteen.
Tässäkö pitää istua? -Niin.
Olen valmis, anna mennä. -En oikein tiedä, miten tehdään.
Täytyy kai vain odottaa. -Minusta koko aikamatkailu on yliarvostettua.
Ajassa matkustaminen on helppoa.
Kaikki pääsevät tulevaisuuteen. Odottaa vain, niin lopulta sinne pääsee.
Ei tuo juna. Sen pitää olla sininen.
Sen pitää olla sininen... Olenpa hölmö.
Ja hitot. Lähden kotiin harjoittelemaan huilunsoittoa.
Täytyy tsöbata tupakkaa, ennen kuin kiska sulkee.
Mutta, kuule. Ota selvää, minä vuonna pääsen pinnalle.
Ja tsöbaa kunnon ruohoa. Siellä se on varmasti laillista.
Joo... -Mutta, Bengan...
Bengan! Se juna tuli!
Hei, anteeksi että otin walkie-talkien. Haluan selittää!
Tämä kuulostaa tietysti hullulta, mutta minä tulen...
70-luvulta. -Onpa jännittävää.
Tarvitsen apuasi! Kiltti, avaa!
Jos siellä on vielä kaakeliuuni, siinä on X:ltä näyttävä halkeama.
Aiheutin halkeaman hiljattain. Tai siis 1973, riippuen miten sen näkee.
Oletko ollut asunnossani? -Olen asunut tässä 43 vuotta sitten.
Älä kysy, miten tässä näin kävi. Mutta katso walkie-talkien kuvat.
Eikö katu näytä tutulta? Ja kellokin?
Näethän, että se on eri aikaa? -Näen. Teit tämän Photoshopilla.
Halkeama kaakelissa...? -Niin.
Sama kaakeliuuni ja asunto. Kauanko olet asunut täällä?
Kolme vuotta. Isoisä sai tämän 70-luvulla. Ja sen jälkeen isä.
Vanhempani tapasivat täällä juhlissa 80-luvulla.
Oliko asunto isoisälläsi 70-luvulla? -Oli.
Mihin minä sitten muutin? -Et ollut vielä syntynyt.
Taloa ei taida uhata purkaminen?
Asunnon arvo on 75 000. -75 000? Tästä pikku läävästä?
Siis neliöltä.
Miten matkustat ajassa? Syötkö jotain sientä?
Minustakin tämä on outoa. Mutta en ole täältä.
"Svante Karlsson, syntynyt 1951." Niinpä tosiaan.
Näytätkö mielestäsi 65-vuotiaalta?
Mitä? -Minä olen sairas. Auta minua, kiltti.
Vaivasi voidaan ilmeisesti parantaa rutiinileikkauksella.
Onko se totta? Sitten ehkä selviän. -Niin.
Kuka kirjoitti vastauksen siihen koneeseen? -Kuka tahansa.
Kuka tahansa voi siis kirjoittaa koneeseesi? -Wikipediaan, etkö tajua?
En jaksa leikkiä tätä enää... -Mitä? Se käynnistyi itsestään!
Istut kaukosäätimen päällä!
Eikö siellä teillä ole TV:tä? -Kyllä on.
Joko osaat tosi hyvin esittää tyhmää, tai olet tyhmä. Nyt saat mennä kotiin.
Oikeastaan minä olen kotona.
Enkö saa nukkua sohvalla, kiltti?
Etkö voisi auttaa minua sairaalaan huomenna?
Enkä minä ole tyhmä.
En tiedä, miksi suostun tähän. Mutta okei, nuku sitten sohvalla.
Hei, hei. -Hei.
Hei, hei. -Hei, hei.
Mitä hän tekee? -Kerjää. Siinä on kerjäläinen.
Onko nyt kriisi? -On, köyhillä romanialaisilla ja bulgarialaisilla.
Hei, hei. -Saavatko kommunistit matkustaa ulkomaille?
Kommunisteja ei ole enää. -Mihin ne katosivat?
Perustivat kai yrityksen, kuten kaikki muutkin.
En ollut syntynyt, kun Berliinin muuri murtui. Ei innosta ihan kauheasti.
Täytyy mennä töihin, leikki loppuu. Saat mennä yksin sairaalaan.
Vai niin...
Kuulehan. Tämä ajokortti vanheni 1979.
Mutta siinä on sosiaaliturvatunnukseni. -Sinä et ole 65, näenhän minä sen.
Ei kannata selittää. Mutta minun on päästävä lääkäriin.
Lopeta. Tämä on päivystyspoli, ei taidekoulun installaatio.
Ihan totta, minä olen sairas! -Et siltä vaikuta tuolla asenteella.
Olet päivystyspolilla. Puhu omalääkärillesi.
Kiitos paljon.
Mikä sairaanhoidossa on vikana? -Emme voi puhua, pomo ärsyyntyy.
Olen hiljaa.
Mikä tuo on?
Se oli katossa, kun muutimme. En tiedä, miten se on joutunut sinne.
Nyt olen hiljaa.
Kuule... Pilaatteko tosiaan hänen elämänsä?
Mitä tarkoitat? -Hän ei saa töitä tuon takia.
Tiedätkö mitä? Tule takaisin, kun suljemme.
Mikset sanonut, että on kiire? -Hoitaja jankutti sosiaaliturvatunnuksesta.
Näytitkö ajokortin? Hölmökö olet? Eihän se edes ole aito.
Anna se tänne. -On tämä aito.
Okei, tehdäänpä tämä nyt kunnolla.
Nyt katsotaan kuolemien kirjasta. -Kuolemien kirjasta?
Kaikki, jotka ovat eläneet 1901-2016.
Kuuntele. Se, jolla oli tämä sosiaali- turvatunnus, kuoli 1. syyskuuta 1973.
Tämä leikki ei siis enää toimi.
1. syyskuuta? Neljän päivän päästä?
1. syyskuuta 1973 oli 15 000 päivää sitten.
Leikissäkin pitää olla säännöt.
Lukko täytyy vaihtaa. En jaksa tätä joka ilta.
Kaksi nopeaa vääntöä vasemmalle, sitten hitaasti oikealle.
Hyvä. Oletko lukkoseppä, vai? -En. Olen töissä levykaupassa.
Tai siis... Olin.
Levykauppoja ei melkein enää ole. -Mitä? Eikö kukaan kuuntele musiikkia?
Kyllä, mutta musiikki on walkie- talkiessa. -Onko sen sisällä kasetti?
Onko se kalliimpi kuin LP? -En tunne ketään, joka maksaa musiikista.
Mikä helvetin varkaiden yhteiskunta tämä on?
Odotas, minne olet menossa?
Mitä? -En tunne täällä muita kuin sinut.
Mikä tuo on? -Haluat siis jatkaa leikkiä. Okei.
CD-levy. Kukaan ei osta näitä enää.
Abba? Kuunteletko tällaista roskaa?
Roskaa? Maailman suurimpia bändeja. Kaikki tykkäävät niistä.
Ei kai Abbasta sentään tykätä?
Ne, jotka pilkkasivat Abbaa 70-luvulla, häpeävät nyt.
Mitä? -Paitsi Mikael Wiehe. Häntä me kaikki häpeämme.
Eikö Hoola Bandoola ole kiva? -Okei, proge on aika söpöä.
Söpöä?
Tässä, saat tämän.
Bengan...
Mitä nyt, loppuiko leikki?
Minä kuolen neljän päivän päästä ja sinä vain pilkkaat.
Olet todella erikoinen.
Ei kai ole kauhean outoa, jos en ota sinua vakavasti?
Kannattaisi ehkä kertoa, kuka oikeasti olet.
Ehei...
Voikohan leikkausta ostaa? -Se maksaa varmasti miljoonan.
Jos menisi leikkaukseen ja palaisi 70-luvulle maksamatta.
Leikkauksia ei tehdä velaksi. Tulosi tarkistetaan.
Sinulla ei ole edes sosiaaliturva- tunnusta. Ei ainakaan tässä leikissä.
Ei tämä ole leikkiä. Tule mukaan, niin näet.
Mielisairaalaanko? -70-luvulle.
Olet sinä hauska. Tai jotain...
Svante! Odota.
Lähdetkö tuopille? -Ei ole fyrkkaa.
Lainaat Kristeriltä, se näpisti käsilaukun. Paljonko tarvitset?
Miljoonan. -Joo...
Katso, mitä mä vohkin. Peruutuspeilejä.
Hitsaan näistä kattolampun. Eikö ole makee?
Tule nyt, otetaan pilsnerit. -Ei, pitää suunnitella tulevaisuutta.
Kirottu paskalukko. Soitin lukkosepälle, toivottavasti se auttaa.
Otitko selvää, minä vuonna lyön läpi? -Ensi vuonna.
1974? Jätä se nyt, jooko? Laivalla, junalla ja lentäen voi matkustaa -
ja jopa kuuhun. Mutta ei ajassa. Se on liian epätodellista.
Okei, miten selität tämän? -Mitä? "Absolute Progg"? Mikä tämä on?
Tulevaisuuden LP-levy. Hopeamuovia. Avohakkuukappaleesi on mukana.
Älä viitsi. Olen samalla levyllä kuin "Hoola Bandoola, Fläsket Brinner" -
"Gudibrallan, Risken Finns," "Rob Karlsson, Svettet Rinner" -
"Tegelbrak, Älgarnas Trädgård..."
Bengt Klang... Et nähnyt myyntilukuja?
Levykauppoja ei enää ole ja Berliinin muuri on purettu.
Onko musiikki kielletty tulevaisuudessa? Arvasin sen.
Se selittää tämän. Vuokraisäntä heittää meidät ulos.
Levykauppa ei saa jatkaa. Talo myydään. Samoin tuo, jossa asut.
Osta ne. Osta molemmat talot. -Hulluko olet? Vaativat 700 000.
Elsa sanoi, että asunnon neliöhinta on 75 000 kruunua.
Molempien talojen arvo on siis noin 85 miljoonaa.
85 miljoonaa? -Siis tulevaisuudessa, 43 vuoden päästä.
Onko porukoilla omat setelipainot? -Minä kuolen kolmen päivän päästä.
Kuolen lauantaina, jollen löydä rahaa leikkaukseen tulevaisuudessa.
Mutta 700 000. Eliniän palkka. Niin monta levyä ei ole myynnissäkään.
Ryöstetään pankki. -Ryöstetään pankki?
Ei mitään häpeämistä, kansan rahoja. Suunnitellaan keikka.
Terve, kuule... -Magiska Mats...
Haluaa jazzlevyn pienestä taikatempusta. -Terve, Matte!
Terve. Kuule, ajattele jotain korttia. -Ruutujätkä.
Ei, jotain toista. -Herttaässä sitten.
Herttaässä?
Katso.
Herttaässä. No, ota sitten LP.
Pitikö täällä vaihtaa lukko? -Missä hitossa viivyit?
Tuoko ovi? -Mitä luulisit?
Niin luulen. -Se jumittaa.
Sitä pitää rukata kaksi kertaa vasempaan ja kerran oikeaan.
Minä korjaan. -Mitä se kustantaa?
Tuota... 24,50. -Anna olla, aiotko kyniä minut?
23 ja yksi LP. -20,50 ja yksi EP.
Monica Törnell? -Käytetyistä. Monica Törnell on uusi.
Sopiiko? -Okei.
Katsos tätä. Olen mukana tällä levyllä.
Ei tämä ole levy. -Se on jonkinlainen musiikkiaski.
Mitä nyt? -Kortti on poissa!
Mikä kortti? -Herttaässä! Otin sen pois 1973.
Nyt sitä ei ole ollut sinun ajassasi. -Pitkä työpäivä ja minua väsyttää.
Muutin tulevaisuutta. Tein vain pikku kokeen.
Asioita voi siis muuttaa. -Entä sitten?
Tiedän, miten saan leikkausrahat.
Sinun talosi ja tämä talo ovat myynnissä 700 000 kruunulla 1973.
Vai niin. -Minä ostan talot.
Niin? -Tiedätkö jonkun, jolla on 700 000?
Kuka ei haluaisi sellaista sijoitusta? -Vuonna 1973 oli eri setelit.
Niin, mutta... Pitäisihän sen onnistua jotenkin.
Tiedätkö? En oikein ehdi enää tätä roolipeliä. Minua väsyttää.
Entäs tuo viallinen lukko? Huomaat kai, että se on vaihdettu?
Lukossa ei ole ollut mitään vikaa. Lopeta nyt. En usko sinua.
Etkö usko, että olen sairas? -Et sydämestä. Se on ylempänä.
Elsa. Ratkaiseva todiste, että voin aikamatkustaa, on sinun luonasi.
Joo, joo.
Niin, okei? -Etkö näe?
Mikä vaatekomerossani todistaa aikamatkoistasi?
Avaa ja katso oven sisäpuolta.
Tuoko? Tämän minä ostin käytettynä, sori.
Älä aina pelleile. Katso sen takaa.
No, mitä?
Vasara ja ruuvimeisseli?
Luulin, että olet... -Mielisairas?
Autatko järkkäämään rahaa taloihin? Tarvitsen apuasi.
Minä yritän. Helpointa olisi hakea patentti iPhonesta.
Ei, muutamme niin vähän kuin suinkin.
Aika on kuin korttitalo. Jos koskee yhteen korttiin, koko roska hajoaa.
Luulen.
Taidan tarvita oluen. Luulen.
Kaksi Söder-IPA:a.
Minä tarjoan. -110, kiitos.
Ahaa, sitten otan vettä. -Tuo seteli ei ole enää voimassa.
Minä tarjoan.
Käytkö täällä kavereittesi kanssa? -He opiskelevat, tapaamme Skypessä.
Skypessä? Haluatko mieluummin sinne?
No, mutta... Voisimme ostaa... -Vanhentuneilla vuoden 1973 seteleillä!
Niin, joku varmasti kerää niitä. -Fiksua!
Keräilyarvo on 125 kruunua seteliltä.
700 vanhentunutta 70-luvun tuhatlappusta maksaa siis...
Tuota... 87 000 kruunua.
Netistä voi ostaa vanhentuneita 70-luvun seteleitä.
Siis tavallaan tilausmyynnistä. -Mutta mistä saadaan 87 000?
Laskun maksuaika on 10 päivää. Jos ostat talot huomenna, siis 1973 -
sinulla on rahaa, kun palaat tänne seuraavana päivänä.
Hain nämä äsken.
Näyttävät Monopolirahoilta. -Okei...
Mistä tietää, mikä juna se on? -Se on vihreä.
Kai tänne pääsee takaisin? En halua juuttua sinne.
Mitä?
Eihän täällä ole junaa!
Ei ole totta... Uskomatonta.
Mitä sinä esität? -Miten niin?
Naamiaiset, vai? -Niinku.
Mikä niinku?
Makee.
Työpaikkani...
Onko Guillou ollut aina, vai? -Ei aavistusta.
Viedäänkö rahat työkaverillesi? -Mennään minun luokseni soittamaan.
Hän ei vastaa. Mutta hän on levykaupassa huomenna.
Nyt saat maistaa oikeaa ruokaa. Unelmakinkku on bravuurini.
Kinkkua, ananasta, kermaa ja tomaattia.
Hyvää.
Svante, lajittele roskat! Ajattele meitä tulevaisuudessa.
Niin...
Saat maistaa Beyazia. Tosi hyvää valkkaria.
Eikö tunnu tutulta? Näethän, että kämppä on sama kuin sinulla?
Miten tätä soitetaan?
Tämäkin on hyvä, mutta seuraava oli sairaan huono.
Eikö vaan? -Se ei ole vielä ilmestynyt.
Oho, anteeksi.
Anteeksi.
Haluatko maata? -En, minä voin seisoa.
Huomenta.
Bengan? -Äiti tässä. Missä olet ollut?
Hyi, miten inhottavaa! Svante... -Kuka se oli? Onko sinulla morsian?
Mikä ääni tuo on? -Ei mikään.
Hyi, hitto. -Et kai unohtanut päivällistä?
Kääretorttua ja jäätelöä jälkiruoaksi. Tuo tyttökin.
Nyt täytyy lähteä töihin.
Mutsi soittaa jatkuvasti. Kai tylsää olla koko ajan kotona.
Onko hän työtön? -Ei, vaan kotirouva.
Voi raukkaa. Hänen pitäisi tavata isoäitini.
Mitä? -Ehkä minun ei kannata sekaantua.
Tervetuloa 70-luvulle!
Siinä onkin töhryseinä.
Olen Bengt Klang, ystävilleni Bengan.
Elsa. -Svanten kaveri. Makeet sklobot.
Harvoin tapaa aikuista, joka ei ole vielä syntynyt. Haluan ottaa kuvan.
Bengan kiltti... -Hymyä huuleen.
Noin.
Pieni tervetuliaislahja. Kipeän kaunis sävelmä itkevästä avohakkuusta.
Allekirjoittaneen säveltämä ja esittämä. Poikkihuilulla.
Voidaan kuunnella se nyt heti. -Bengan, ei nyt. Minä pimahdan.
Eikö kelpaa? Onko tulevaisuudessa leijuvia huiluja?
Tulevaisuudessa ei leiju mikään, paitsi ehkä moraali.
Oho, onpa fyffeä... -Nyt voit ostaa talot, Bengan.
Mene nyt kiireesti. -Joo, joo.
Muuten, mitä tehdään ylijäämällä? 84 miljoonalla.
Ne menevät taistelukassaan. -Mihin kassaan?
Kommunistien KPML(r):n. Mitä luulit? -Mitä vikaa on Punaisessa Ristissä?
Odota, Bengan. Minä vain... 10 niistä olivat omiani.
Mene nyt kiireesti. Osta talot.
Lähdetäänkö nyt takaisin?
Odotetaan, että osto onnistuu. Ben- ganille ei voi soittaa tulevaisuudesta.
Selvä. Odotetaanko täällä, vai?
Vanhempani kutsuivat meidät syömään.
Haluaisin tavata heidät viimeisen kerran, jos jokin menee vikaan.
Mutsi tekee hyvää ruokaa.
Kiitos ruoasta, tosi hyvää. -Ihana kuulla.
Mistä olet kotoisin, Elsa? -Olen kotoisin...
Asumme samassa rapussa. -Vai niin. Miksi aiot isona?
Hän on taiteilija. -En kysy hänen vapaa-ajastaan.
Kysyn, mitä hän tekee työkseen. -Hän on töissä tatuointistudiossa.
Vai niin.
Entä mitä vanhempasi tekevät? -Juuri nytkö?
He... -Saanko vastata itse?
Isäni Ruben on kai koulussa. Ja äiti Alicekin on kai siellä.
Opettajia? Akateemisesti koulutettuja? Hyvä, niin minäkin olisin halunnut.
Mutta sinä kävit talouskoulun. Se kelpaa hyvin. Pilsneri loppui.
Kuule, toimi. Pilsneri.
Niin, Elsa... Sinulla ei siis ole yliopistopisteitä?
Kyllä, olen opiskellut sukupuolitutkimusta.
Vai niin... Minä kehitän kirjoituskoneita.
Moni ei ehkä tule ajatelleeksi, mutta se on hyvin tärkeä keksintö -
ihmiskunnan historiassa.
Anteeksi, pitää soittaa Benganille.
Keskiaikaiseen kirkkoon voi ehkä mennä ihailemaan urkuja.
Bengan, minä tässä. Miten menee? -Juu. Minä ostin talot.
Mene tulevaisuuteen, niin tulen sinne leikkausrahojen kanssa.
Haloo? Oletko siellä? Svante, mitä nyt?
Kirjoituskone on hyödyllinen työkalu -
aivan auran tapaan.
Tai vaikka kelkan.
Svante? Haloo? -Ihminen haluaa ilmaista itseään.
Siksi kirjoituskoneet ovat tulevaisuutta.
Tulevaisuudessa ei ole kirjoituskoneita.
Aivan. Siksi me kehittelemmekin sähköisiä kirjoituskoneita.
Minun firmassani ei uskota mekaanisiin koneisiin.
Tulevaisuus on sähköinen. Nyt menen katsomaan, miten pankkiryöstö sujuu.
Kuule, syön kääretortun TV:n ääressä.
Se maistuu varmasti.
Tässä on isoäitini numero. -Mitä varten?
Norrmalmstorgin pankkidraama... -"Grupp 8"?
Kohta tulee kääretorttua ja jäätelöä! -Hiljaa! En kuullut mitä sanottiin.
Mutta, Svante!
Lepään vain vähän.
Täytyy lähteä. Puhuin Benganin kanssa. Se on hoidettu.
Entä kääretorttu? -Sanoin, että otan sen TV:n edessä!
Toimi!
Ymmärrän, ettet ymmärrä paremmin, mutta on kiusallista -
huutaa kääretorttua kuin pikku lapsi. Nolaat itsesi.
Mene itse hakemaan. Ymmärsitkö?
Kyllä, haen kääretorttua itse. Ehdottomasti.
Hyvä.
Minun pitää lähteä pois vähäksi aikaa. -Lähdetkö matkalle?
Niin voisi sanoa.
Tässä rahat, jotka lainasin. Levykauppa sujuu hyvin.
Sehän hauskaa. Koska tulet takaisin?
En oikein tiedä. Äiti...
Kyllä se järjestyy, Svante. Minä olen täällä.
Tehdään se yhdessä.
Juna.
Elsa?
Elsa! Elsa!
Elsa?
Ei täällä ole ketään Elsaa. -Kauanko olet asunut täällä?
Kolmekymmentä vuotta, miten niin? -Hitto...
Voisitko katsoa tietokoneeltasi, elääkö v. 1990 syntynyt Elsa Agner?
En löydä ketään Elsa Agneria.
Kuka on talon omistaja? -Klang Invest AB.
Klang Invest? Bengan... Onko sinulla osoitetta?
Hei. Tulin tapaamaan Bengt Klangia. -Kenet voin ilmoittaa?
Olen Svante. Sukunimeä ei tarvita. Hän tietää, kuka olen.
Hei. Onko jollain Svantella sovittu aika? Ei...
Valitan, Svantelle ei ole sovittu aikaa.
Svante Karlsson. Meillä oli levykauppa. Kyse on leikkausrahoistani.
Vai niin, selvä. -Kuulitko?
Hän ei tunne ketään Svante Karlssonia. -Varmasti tuntee!
Sitten istun odottamaan, kunnes hän lähtee kotiin.
Mitä hittoa?
Bengan...
Minä hoidan.
Et voi istua siinä. Mene, tai kutsun vartijan.
Anna tämä lappu Benganille.
Kuolen lauantaina!! Ystäväsi Svante
Gunnar, sinäkö? -Niin.
Tarvitsen apuasi. Kai sinä tunnet minut?
Svante? Mikä sairas vitsi tämä on?
Tiedän, että tämä kuulostaa hullulta, mutta olen matkannut ajassa.
Kuule. Svante kuoli 1973 ja minä olin hautajaisissa.
Muistatko, kun näytit minulle 20 peruutuspeiliä?
Sanoit, että hitsaat niistä kattolampun.
Jos jätetään nyt puhe aikamatkoista. Miksi lainaisin sinulle rahaa?
Vielä kerran: olen sairas, kuolen kohta.
Ehdottomasti. Mutta mikset mene vain lääkäriin?
Minulla ei ole sosiaaliturvatunnusta! -Ehdottomasti.
Sanon suoraan, että olen kriittinen Ruotsin mielisairaanhoitoa kohtaan.
Etkö tunnistanutkin minut äsken? -Ehdottomasti. Mutta... Mehua?
Haluatko mehua, ennen kuin kuskaan sinut takaisin?
Omatekoista. Raparperista.
Oletko naimisissa? -Ehdottomasti. Ullan kanssa.
Koska tapasit hänet? -Yksissä juhlissa 1973.
Kävimme yhdessä poliisiopistoa. -Poliisiopistoa?
Ehdottomasti. -Kuule, onko sinulla tietokonetta?
Löysin Elsan isän. Rekisterissä on vain yksi Ruben Agner.
Hyvä. Onko hän naimisissa? -On. Karinin kanssa.
Karinin? Elsan äidin nimi on Alice.
Ehdottomasti. Samassa osoitteessa asuu myös kaksi poikaa.
Elsaa ei ole. Ovatko he yhteyshenkilöitäsi mielisairaalasta?
Elsan vanhemmat eivät tavanneetkaan... -Mitä?
Bengan muutti historian. -Ehdottomasti.
Haluatko nyt kyydin mielisairaalaan?
No, Bengan. Vastaa.
Terve, Svante. Lähdetkö bailaamaan? Oli puhetta ryhmäseksistä. -Vai mitä?
Mikä tuo on? Pihistitkö sen? -Tämä on happipullo.
Makee. Tuletko messiin?
Ryhmäseksiäkin. Huuhtelet vähän ja vaihdat kalsarit.
Minä kuolen ylihuomenna. -Siltä se välillä voi tuntua.
Älä ole noin tylsä.
Paraskin sanoja. Olet poliisi ja teet raparperimehua.
Happiko tuon tekee? Saako kokeilla? -Minäkin haluan.
Nehei... Etkö tule messiin?
Ajattele, jos tyttö onkin bailuissa. -Elsako?
Voi siellä ollakin mimmejä, joilla on mummonimi.
Ulla on varmasti siellä. -Kuka hiton Ulla?
Svante! Oletko nyt terve? -En ole, kuolen huomenna.
Etkö saanut rahoja minulta? -En saanut edes tavata sinua.
Omistat hiton ison imperiumin ja olet kuin minua ei olisi.
Hyi, hitto. Miten niin voi tehdä toiselle ihmiselle?
Kysy itseltäsi. Et järkännyt rahoja.
Sinun piti lahjoittaa ylimääräiset, mutta pidit ne itse.
Pitääkö minun muka pyytää anteeksi tyhmyyksiä, joita en ole tehnyt?
Menipä sekavaksi. -Eikä Elsaa ole enää olemassa.
Joku muu asuu asunnossa, jossa Elsan vanhempien piti tavata.
Pyyhit Elsan pois. Mutta se ei ole vielä tapahtunut. Se voidaan muuttaa.
Sinä et omista taloja, vaan Gunnar. -Kleptomaani-Gunnar? Pilailetko?
Hän on pihistänyt täältä satoja levyjä. -43 vuoden kuluttua hän on poliisi.
Useimmat voivat muuttua, mutta sinulta on mennyt luottamus.
Joku pankkisika varmasti aivopesi minut.
Olen hyvä ihminen. Eikö se ole ilmiselvää, kun minua katsoo?
Vai niin. Oletko aivan varma, että luovut taloista?
Kyllä... Tai niin olen ymmärtänyt? -Pitää paikkansa.
Talot siirtyvät Gunnar Savelalle. Tässä hänen sosiaaliturvatunnuksensa.
Jaaha...
Missä hän sitten on? -Täytyykö hänen olla paikalla?
Kai hänen pitäisi saada tietää, jos hänelle lahjoitetaan kaksi vuokrataloa.
Aivan. -Jollei muuten, niin...
...tarvitsen hänen allekirjoituksensa.
Gunnar ei ole juuri nyt kypsä kuulemaan, että hän omistaa talot.
Hän on kleptomaani. -Kleptomaani?
Voidaanko odottaa, kunnes Gunnar pääsee poliisiopistoon?
Mistä sinä nyt puhut?
Onko sinulla poika nimeltä Ruben? -On. Mistä tiedät?
Unohdetaan mitä puhuttiin. Bengt saa jäädä talojen omistajaksi -
ja poikasi saa vuokrasopimuksen.
Hän on kahdeksan. -Niin, nyt.
Mutta kun hän muuttaa kotoa, hän tarvitsee asunnon. Pikku Ruben.
Niin, aivan... -Tiedän tarkkaan minkä asunnon.
Hiton halvalla.
Okei...
Otetaan se vielä kerran, en ihan tajua. Kuka hitto on pikku Ruben?
En tajua, voitko sanoa sen vielä?
Meklari on Elsan isoisä. Siinä asunnossa -
Elsan vanhemmat tapasivat yksissä juhlissa 80-luvulla.
Nyt Elsa alkaa taas olemaan. Tajuatko? -Joo...
Kertaa se vielä. Aivot hidastuu, kun en polttele holkkia.
Odota. Luonko minä nyt Elsan? Ajattele, jos olenkin keksinyt tyttöystäväni?
Ajattelet vain Elsaa. Entäs minä? Ja sinä itse?
Sinunkin pitää olla olemassa. Kuolet pian. 5 tuntia syyskuun 1. päivään.
Nyt saat tilaisuuden tehdä kaiken oikein.
Jos jätät suuruudenhulluuden ja annat minulle rahat -
jään henkiin. Lahjoita ylimääräiset hyvään tarkoitukseen.
Olenko oikea ukko tähän? Olen tavallinen proletääri.
Tiedät päivämäärän, tänään 43 vuoden päästä. Tavataan asemalla.
Entä, jos unohdan sen? Olen silloin vanha mies, 81 vuotta.
Voin olla seniili tai kuollut! -Pane se muistiin. Säädä kello!
Lähetä joku toinen. Lähetä Elsa! Hän syntyy 1990!
Tämä on liian hämärää. Teen sen sinun takiasi, koska olet kumppanini.
Teen todella parhaani. -Okei. Nähdään 43 vuoden kuluttua.
Tai puolen tunnin päästä. Riippuu miten sen näkee.
Käyn vain hakemassa happipullon.
Nähdään...43 vuoden kuluttua.
Helvetti...
Ei. Ei vihreää junaa...
Ensimmäinen syyskuuta. Hitto...
Mikä on olo, poika? Kuuletko?
Kuuletko minua? Haloo?
Kuuletko minua? Sinulle on saatava ambulanssi.
Juoksen lippuluukulle ja yritän soittaa sieltä.
Ei... Ei...
Tule nyt jo!
Varo poistuessasi vaunun ja laiturin väliä.
Sinäkö olet Svante?
Elsa!
Olet taas olemassa.
Taas olemassa? Miten edes tiedät nimeni?
Miksi olet noin outo? Etkö tunne minua?
Minulle annettiin aika ja paikka, jossa pitäisi olla joku Svante.
Se olen minä. -Mitä on tapahtunut?
Miten sairas olet? -Sairas.
Autan kuitenkin sinua. -Tiedän. Bengan lähetti sinut.
Asut Klockargränd 4:ssä. -Mistä sinä sen tiedät?
Asuin asunnossasi 43 vuotta sitten. En jaksa taas selittää kaikkea.
Apua! Pulssi ei tunnu! Voitteko auttaa?
Mikä on olo, Svante?
Rintakehää ei avattu. Leikkaus tehdään nivusista.
Sydäntä ei tarvitse enää varoa. Olet terve.
Onko se totta? -Kyllä.
Miksi leikkausta ei ole tehty aiemmin?
Kauanko täällä on oltava? Paljonko maksaa? -Ei mitään.
Pääset pois iltapäivällä.
Ei mitään? Eikö tämä ole yksityissairaala?
Omistaja on säätiö, joka tukee tutkimusta ja aatteellista toimintaa.
Kiitos. -Kiitä tyttöä, joka pelasti henkesi.
Joo!
Bengan, sinä teit sen.
Svante, puhelu sinulle.
Svante, haloo? -Svante täälläkin.
Outoa puhua itsensä kanssa.
Oletko sinä minä? -Kyllä. Olen nyt 65.
Sinun on palattava vuoteen 1973. Siksi minä soitan.
Sinua autettiin, mene kotiin. Olet terve.
Sinulla on jäljellä vain yksi matka. -Vain yksi matka?
Jos valitset Elsan, pyyhit minut pois. Älä tee sitä itsellesi.
Unohda Elsa. Jos päätät väärin, minä katoan.
Saat hyvän elämän, jos teet kuten sanon.
Ei, emme näe elämää samalla tavalla.
Minun täytyy voida selit...
Ajatus kai on tärkein.
Kiitos, että pelastit henkeni. En tiedä, mitä sanoisin.
Voitko selittää tämän?
Miksi olen kuvassa, joka on otettu 43 vuotta sitten?
Kuule. En istunut siellä 19:30 1. elokuuta, kuten kirjeessä luki.
Minähän tulin keskiyön jälkeen. -Ilmestyit juuri kun olin lähdössä.
Miksi sitten jäit sinne? -Se oli aivan kuin...
Se oli jotain... En minä tiedä.
Minä tiedän.
Miksen muista mitään, en sinuakaan?
Koska Bengan muutti aikalinjaa. -Mitä aikalinjaa?
Ihan sama. Asia on näin: Minä osaan matkustaa ajassa.
Matkustaa ajassa? -Tule mukaan, niin näet.
Minne? -70-luvulle.
Tule mukaan.
Jos se onnistuisi, kai tänne voi sitten palata?
Lupaan sen.
Okei.
Tuoko se on? -Ei. Se on vanha, vihreä juna.
Koska se tulee? -En tiedä.
Elsa. -Saanko puhua Svanten kanssa?
Puhelu on sinulle.
Haloo? -Tämä on viimeinen matka.
Kerroitko Elsalle, ettei hän palaa kotiin 43 vuoteen?
En... -Hän alkaa vihata sinua sen takia.
Teistä ei tule paria. Ja jos jäät tänne, pyyhit minut pois.
Mene takaisin ilman Elsaa.
Ja ala helvetissä säästää ajoissa eläkkeeseen!
Minä keksin kaiken.
Entäs kirje?
Olen idiootti. Kukaan ei voi matkustaa ajassa.
Aivan. Kukaan ei voi matkustaa ajassa.
Avattava 31. elokuuta 2016
Terve, Svante. Miten tulevaisuudessa meni? Hoidinko asian, oletko terve?
Joo.
Joo? Mikä hätänä, kaveri? Oletko alamaissa?
Älä nyt. Me järkätään tästä kaupungin paras levykauppa.
Tuntuu vaan niin turhalta. -Sinähän huijasit kuolemaa, Svante.
Sinun piti delata 1. syyskuuta. Potkaista tyhjää. Heittää veivi.
Panna lappu luukulle. Oikaista koivet. Heittää lusikka nurkkaan!
Ole piru vie iloinen, että olet hengissä!
Te nykyajan nuoret olette poispilattuja. Ajattele vainajia!
Kukaan ei oikeastaan kuole. Kaikki eläneet elävät aina omassa ajassaan.
Niin sen voi nähdä.
Hyvä kielikuva ahdistukselle.
Elsaako mietit? -Niin.
Ei kannata pyristellä vastaan. Meistä ei kuitenkaan tule mitään.
Täsmälleen, sellaista on rakkaus.
Tapasin yhden donnan Reimersistä. Ei toiminut. Oli koulussa fluoritätinä.
Meillä oli eri käsitys suuhygieniasta. Meitä ei ollut tarkoitettu yhteen.
On päätetty, että lajittelet täällä levyjä kanssani, etkä halaile Elsaa.
Älä uhmaa kohtaloa, poika. Siitä ei hyvä seuraa.
Tuossa oli kello. Mihin hittoon se katosi?
En tiedä, koska on lounasaika.
Lataus vähenee
Oletko kotona? Terve. Krister pihisti kahvikassan töistä. Ostettiin kaljaa.
Haluatko mukaan ryhmäseksiin? Haluan naida, tule!
En siis voi luvata mitään ryhmäseksiä.
Täällä vaikuttaa vähän jähmeältä.
Tule, näytän yhden jutun.
Saat nähdä lopputyöni.
Oletko valmis? -Joo.
Lamppu. Minkä annan taideteokselle nimeksi?
Jotain filosofista... -Kohtalo. Anna nimeksi Kohtalo.
Kohtalo? En usko sellaiseen.
Ei ole mitään korkeampaa suunnitelmaa. Todistanko sen?
Mitä hittoa teet? Lopeta! -Oliko tuo muka ennalta määrätty?
Ehei. Minä päätin heittää pähkinöitä tuon päähän. Ei korkeaa suunnitelmaa.
Tai sitten tuo on kohtalo. -Hitto, hän lähestyy...
Kuule, minulla on asiaa. -Mikäs siinä. Mitä?
Helvetin huono juttu heittää maapähkinöitä mun päähän.
Näytit nälkäiseltä. -Näytinkö? Ei ollut nälkä.
Älä nyt pingota. -Minusta voisit pyytää anteeksi.
Mistä? -Koska heitit maapähkinöitä päälleni!
Ole paremmalla tuulella. -Helppohan sinun on sanoa.
Nämä on bileet! -Niin... Onhan se totta.
Onko se minun ongelmani? -Ei. Haluan silti kuulla anteeksipyynnön.
Anteeksi. -Joo.
Tanssitaanko? Tehdään se sitten nyt.
Muovi ja muu roska pitäisi lajitella ja uusiokäyttää eikä polttaa.
Tosiaan! Miksei niin tehdä? Otankin sen esille oppilasneuvostossa.
Svante... Taidan saada kinkun mukaan kotiin.
Eikö olekin hieno? -On. Pidä huolta Ullasta.
Mitä? Mistä tiedät hänen nimensä? Tunnetko hänet?
Sanotaan näin: Älä säikähdä, kun hän kertoo, miksi aikoo opiskella.
Et kai jurnuta siitä ryhmäseksistä? Svante?
Mikä hätänä, Krister? Masentaako?
Luin kirjan loppuun. Mitä teen nyt? Tuntuu niin tyhjältä.
Kirjoja tulee lisää. Varmasti.
Ulla, tanssitaanko? -Joo.
Miksi aiot opiskella syksyllä? -Poliisiksi.
Äh! -Alatko taas riidellä?
En...
Kuule, unohdin kysyä yhtä asiaa.
Miten minä lyön läpi? Miten itse läpimurto tapahtuu?
Onko konserteissa mellakka-aidat? Olenko suuri koko Skandinaviassa?
Tapaanko Micke Wiehen? Saanko panna paljon? Tapaanko Jan Myrdalin?
Sanoit, että lyön läpi 1974. Toivottavasti en Euroviisuissa?
Minä valehtelin.
Valehtelit? Nyt kuule...
Mitä oikein sanot? -Et sinä lyö koskaan läpi.
Olet mukana kokoelmalevyllä Absolute Progg, mutta siinä kaikki.
Se siis on minun kohtaloni? Hyi hitto, miten kurjaa.
Voithan silti soittaa musiikkia. Paskat kohtalosta.
Mitä sinä sanoit? Paskat kohtalosta... Niinkö sanoit?
Niin. Paskat kohtalosta.
Jos kohtalo on olemassa, vapaata tahtoa ei ole. Kuka hitto siihen suostuu?
Tosiaan, kuka hitto siihen suostuu? Hyvin sanottu, Svante.
Nyt soitan uuden kipaleeni. "Possujuhlat Operabarenissa."
Kirpeää arvostelua lihavista äijistä yhteiskunnan huipulla.
Kuuntele. Onko tämä sinusta hitti?
Siinähän se pirun kello on.
Aikamatka on helppoa. Kaikki pääsevät tulevaisuuteen.
Odottaa vain, niin pääsee sinne lopulta.
GRUPP 8 MUUTTI ELÄMÄNI
ASEMALAITURI 00.13!!
Sinäkö olet Svante? -Elsa! Olet taas olemassa!
Miten edes tiedät nimeni? -Miksi olet noin outo?
Svante, haloo? -Svante täälläkin.
Outoa puhua itsensä kanssa. -Oletko sinä minä?
Olen. Olen 65 nyt.
Elämästäsi tulee hyvä, jos teet kuten sanon.
Ei, näemme elämän eri tavalla. -Täytyyhän minun saada selittää.
Elsa. -Saanko puhua Svanten kanssa?
Puhelu on sinulle.
Haloo? -Älä lopeta puhelua.
Et voi pysäyttää minua. Minä päätän tulevaisuudestani!
Ei juna vielä tullut. -Kyllä.
Älä lähde takaisin. Jää tänne, Elsan luokse.
Olen odottanut 43 vuotta, että saisin tehdä tämän.
Mutta sehän on itsemurha.
Ei.
Annan itselleni vielä mahdollisuuden.
Mikä itsemurha? Kuka se oli?
Minä jään tänne.
Olet keksinyt kaiken.
Lähdetäänkö teille? Haluaisin näyttää yhden jutun.
Sinut ilmoitettiin kadonneeksi 1. syyskuuta 1973.
Ja julistettiin kuolleeksi kaksi vuotta myöhemmin.
Sittenhän minua ei ole. -Olethan sinä täällä.
Keitä te olette? -Kuka itse olet?
Mitä teette kodissani?
Asia on näin: nyt on vuosi 2016.
Ei, nyt on vuosi 1899. -1899?
Minulla on keuhkotauti, teen kuolemaa. Haluan kotiini lepäämään.
Kuuntele. Sinä et kuole. Me autamme sinua.
Olen sairas. -Odota siinä.
Kuka hän on? Tunnetko hänet?
Tämä me on tehty ennenkin yhdessä.
Suomennos: Pirjo Katarina Leppänen www.undertext.se